Jez, se upp!
Den här världen är för farlig! Vi måste ta oss till båten och fara härifrån!
Kristallen... jag lämnade den inuti maskinen! Vi kan inte fara utan den!
Mek, ducka!
Mek...!
Kom barn! Inomhus snabbt!
Stick ut härifrån, den kommer!
Mel, kom! Vi måste ta oss till huset så är vi trygga!
Jez, se upp!
Kom...!
- Tack för att du hjälper... - Tala inte! Den kan höra oss!
Hur kunde molocken vakna? Jag trodde den var död.
Kathy...!
- Kom, vi springer! - Vart då. Nu då vi är trygga!
Följ bara mig!
Kathy, kom!
Den här vägen!
Den kommer att ta oss!
Så det är dit allihopa gick.
Kathy...!
Vi är trygga nu.
De har fått igång generatorn.
En generator är en maskin. Varför förstör ni inte den?
Elin gillar inte att använda den, men vi kan inte leva underjord utan ljus.
Kom, det är bäst att vi letar reda på de andra.
- Vad heter du? - Carl.
Om jag lovar att uppföra mig släpper ni ut min fru ur buren?
Jag ska tänka på saken, om du lär mig hur man kör din kärra.
Det kan ta ett tag.
Ju längre det tar, Carl, desto längre får din fru stanna i buren.
Välkommen till Carl Morgans körskola.
Hoppa in!
Okej, lägg dina händer på ratten. Ett fast tag.
Sen bara starta den.
Tryck nu ner pedalen till vänster. Det är kopplingen.
Lägg i en växel.
Tryck nu försiktigt ner gaspedalen.
Sakta tar du bort foten från kopplingen.
Sakta!
Sakta ner! Tryck ner bromsen!
Se upp! Stopp...!
- Var försiktig. - Lord Sharak, är du okej?
Bry er inte!
Medan du leker försöker jag ta itu med allvarliga problem.
Ingen i det här landet skördar eller fiskar!
- Det där har jag inte tid med! - Någon måste!
Vi håller på att få slut på mat!
- Du...! - Carl. Namnet är Carl.
Kör!
- Vad är det här för plats? - En gammal saltgruva.
När vi höll på att förlora kriget mot molockerna gömde sig mitt folk här nere.
Mel och jag föddes båda i de djupa schakten.
Jag trodde aldrig att jag skulle bli tvungen att återvända.
- När kom ditt folk hit ner? - För 50 år sen.
Elin var bara en liten flicka.
Jez, Mel, ni är trygga!
Vänta, Jez! Såg du maskinen? Är det verkligen en molock?
Gan, placera ut spanare i tunneln! Resten samlar ihop alla förnödenheter.
Vi måste vara redo att dra oss tillbaka.
Våra grödor och boskap då? Vi kan inte överge dem.
Vi kan inte återvända till ytan! Molockerna väntar på oss!
Börja arbeta! Var tyst! Var tyst!
Det här var vårt lekrum när vi bodde här nere.
Elin satte upp det för att hålla oss borta från ytan.
Jag brukade leka här i timmar.
Försökte föreställa mig hur det skulle vara att leva i solen.
Hur började kriget med maskinerna?
Du måste fråga Elin. Hon är den enda som levde då.
Jez, kom och hjälp oss!
Sharak kommer!
Gå!
Kom in!
- Varför har jag förts hit? - Jag vill dricka te med dig.
- Och diskutera vårt äktenskap. - Jag tänker aldrig gifta mig med dig.
Lämna mig ifred!
- Vart ska du gå? - Du ska att jag skulle lämna dig.
- Sitt ner! - Sharak...!
- Vad vill du? - Vem talar du med?
- Hör du inte honom? - Vem?
- Titta! - Jag ser ingenting.
- Det är din brors spöke. - Spöke?
Menar du att min bror är död? Har du dödat min bror?
Sharak...! Försvinn från mitt land!
Ut härifrån! Snabbt!
Ett spökeri till och jag tror han bryter samman.
- Låt mig hjälpa. - Ta de där.
Jez säger att du känner till om kriget. Hur började det?
Det började med att människan slogs inbördes.
Sen skapade forskarna intelligenta stridsmaskiner, molockerna.
När kriget var över vända sig molockerna mot forskarna.
Sedan mot alla. Vi övergav markytan och kom ner hit.
Vi trodde vi skulle få leva i gruvan för evigt.
- Sen en dag, Gan... - Min far.
Gan gick upp och utforskade ytan. Han återvände och berättade...
...att alla molocker var döda.
Vi kunde gå tillbaka och leva i solskenet.
Nu har en vaknat till liv.
Ni har ju speglar!
- Vad används den till? - Bara en gammal sak vi gjorde...
...för barnen då vi berättade sagan om basilisken.
- Det finns många sagor. - Vi var tvungna att behålla gnistan.
Det finns inte mycket att göra här nere.
Elin...!
Molocken spränger upp ett hål på ytan!
Den kommer att skicka jägare efter oss! Barrikadera tunnlarna!
Försök att sakta ner dem! Barn, kom till mig!
Kom till mig! Snabbt! Jez kommer att ge er saker att bära.
Vi måste alla vara mycket modiga. Som mannen som besegrade basilisken.
Vad är en basilisk?
En drake så ful att den som såg den dog av fruktan.
Den var till och med fulare än mig.
En dag bestämde sig två barn att stjäla basiliskens alla skatter.
Men monstret stängde in dem i sin källare.
Barnens far for iväg för att rädda dem i sin rustning.
Men istället för en vanlig sköld tog han...
Ett tittglas.
Var tyst!
Den modiga mannen kom in i källaren. Basilisken hoppade fram rytande.
Och såg sig själv i tittglaset. Den hade aldrig sett något så fult.
Basilisken skrek till och dog av fruktan.
Elin, det finns en jägare här! Ni måste allihopa sticka nu!
- Kan du sakta ner den? - Vi får försöka.
Allihopa till schakten, nu! Kom barn!
Jag ska gå och hjälpa min far!
- Jez, jag kommer! - Följ med Elin!
- Far... - Vad gör du här?
Ta med honom tillbaka!
Följ med dem! Jag ska försöka lura bort den.
- Jag hjälper dig. - Gör som jag säger.
Den här vägen, din obegåvade maskin!
Jez, tittglaset! Vi kan bekämpa maskinen med det.
Hur då?
Gå tillbaka! Bara gör det!
Vi är trygga här. Den tar sig aldrig ner för trapporna.
De andra borde vara nere i schakten nu.
Vi gömmer oss ett tag och smyger sen tillbaka.
Stopp!
Får jag fråga vad vi gör här?
Oroa dig inte för mig!
Jag klarar mig.
Jag har fått nog!
Barbarerna har tagit våra hem!
De stjäl mat och ger oss rester!
Ska vi bara stå här och göra ingenting?
Far, var tyst! De kommer att skada dig!
Det handlar om oss eller dem!
Vem är med mig?
Sluta! Sluta!
- Sitt ner! Sitt ner! - Nej, det här är vår by!
Vi tar tillbaka den!
- Vad är det som pågår här? - Spellbindare, byborna försöker fly!
Endast drakherren kan säga vad vi ska göra.
Drakherren är besegrad!
Ni styrs av en spellbindare nu!
Jag vill inte ha det här landet ödelagt av strider.
Ni får lära er att leva med varandra eller möta min vrede!
Hej, slaskanlete!